Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
Elena seamănă perfect cu Katherine.
- Bună, frăţioare. - Damon!
Nu-i nici urmă de Logan, tipul ăla pe care l-am omorât aici.
Cineva muşamalizează toata afacerea.
E un cerc restrâns, familiile fondatoare, câţiva funcţionari ai oraşului.
Eu, desigur, voi face tot posibilul pentru a vă ajuta.
Alaric Saltzman. Sunt noul vostru profesor de istorie.
- Interesant inel! - Mersi, a fost al tatălui meu.
Trebuie să plec, au murit prea mulţi oameni.
Nu mai pot face parte din viaţa ta.
- Nu pleca, Stefan... - Adio, Elena.
Ştii ce? N-am de gând să te invit înăuntru.
Poate cu altă ocazie, atunci.
- Am fost părăsită. - Ei bine, Logan e un imbecil!
- Bună, Jenna. - Logan!
N-ai de gând să mă pofteşti înăuntru?
De ce ai venit, Logan?
Mi-a fost dor de tine. Am fost plecat din oraş.
Am primit e-mailul.
Ai primit un e-mail?
Nu l-ai trimis tu?
Îţi pot explica. Invită-mă înăuntru şi o să-ţi spun totul.
Nu te invit în casă!
Haide, Jenna! Sunt eu!
- Tot nu te invit. - Te cunosc.
Eşti mereu nehotărâtă.
Şi tinzi mereu să spui "da".
Tocmai ai spus că nu mă pot controla.
Isteaţă strategia!
Bună seara!
Hei!
Eşti tipul de la Ştiri. Logan Fell.
Te urmăresc în fiecare seară.
Te urmăream. Îmi lipseşti acum.
- Am luat o pauză. - Am observat.
Sunt Daphne.
- Ştii ceva, Daphne? - Nu. Ce?
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 10
"Trăiesc în frică.
Mă consumă.
Când vine seara, iar soarele apune, apare frica.
Pentru că ştiu că noaptea aduce moartea."
Jeremy a început să deseneze.
- Glumeşti! - Nu, dar nu spune nimic.
Dacă îl încurajăm, nu mai face nimic.
Am făcut Psihologia. Ştiu.
Ce faci cu Stefan?
- Ceva nou? - Ştie ce simt şi ce vrea.
Eu ştiu ce vrea el, dar nu contează.
Se mută.
- Unde se duce? - Nu mai pun întrebări.
Răspunsurile mă sperie.
Al tău pleacă, al meu se întoarce.
Logan?
S-a întors.
- Nu l-am lăsat să intre. - I-ai trântit uşa în faţă?
- Nu chiar. - E a treia oară, Jenna.
N-ai voie să te uiţi nici la Ştiri.
Exact. Gata cu Logan "Ticălosul" Fell.
Unde o să te duci?
Nu ştiu. Poate la Londra.
- La prieteni. - Nu ai prieteni.
Da, Stefan. Te am doar pe tine.
- Unde mergem? - Nu mergem nicăieri!
O să-mi trăiesc viaţa cât mai departe de tine.
Suntem o echipă, am putea merge în toată lumea.
Am putea să ne înscriem la Amazing Race.
Amuzant!
Serios! Unde mergi?
Nu mai rămânem aici.
Îl caut pe Damon.
Sigur...
Dnă şerif! Ce surpriză!
Scuze de deranj. Trebuie să vorbim.
Intră!
Sper că înţelegi secretul. Stefan nu ştie nimic.
- Prefer să nu afle. - Sigur.
- Copiii nu trebuie implicaţi. - Ce îţi trebuie?
A mai fost un atac.
O victimă, femeie. Gâtul i-a fost smuls şi e secată de sânge.
- Se potriveşte. - Nu înţeleg.
Credeam că am rezolvat problema când am ucis-o pe blondă.
Cred că a transformat pe cineva.
Sau poate sunt mai mulţi.
Vom spune că a fost un animal,
dar nu ştiu cât mai putem minţi.
Consiliul e nervos. Credeam că am scăpat.
Ce facem acum?
Eşti singurul care a ucis un vampir.
Speram să ne spui tu.
Balerinul a început să danseze salsa...
Nu dormeam acolo.
Nu mai ştiu când ai adormit.
Ai văzut-o pe Celine Dion dansând pentru cancer?
Chestiile astea mă fac să plâng.
Da...
Unul dintre judecători ţipa, n-am mai rezistat şi am închis..
M-am uitat la Family Guy, îmi erai dator.
Mi-a scăpat ceva?
Stau împreună.
- Nu ţi se pare ciudat? - Are nevoie de un om de treabă.
Nu un vampir ucigaş, cum era Damon.
Cum stai cu asta?
Sunt şocată.
Damon m-a atacat. Puteam să fiu moartă.
Dar sunt recunoscătoare.
Lui Stefan. Mi-a salvat viaţa.
L-ai văzut?
De când mi-a spus că pleacă, nu. Cred că a plecat deja.
N-ar pleca fără să-şi ia la revedere.
Ba da. Crede că mă apără.
Ca să uit de el.
Şi ce-o să faci?
Ce vrei să fac? L-am implorat deja să nu plece.
Dacă îl mai rog o dată, sunt egoistă.
- Asta e. - Poate e mai bine aşa.
Ce? De ce?
Ce viitor ai fi putut avea cu el, dacă mai rămânea?
Promisiunea viitorului
- Tu ai... - Nu. Jur!
Doamne!
Vă mulţumesc că aţi venit.
- Spune-mi ce afli. - Sigur!
Ce e cu tine? Ai ucis pe cineva?
Lasă-mă!
A, nu mă atinge.
B, dacă eram eu, n-aş fi lăsat atâtea urme.
Şi C, mai e un vampir în oraş.
- E imposibil. - Se pare că nu.
Cine ar putea fi?
Ce ne pasă? Plecăm, nu?
Nu pot pleca acum! Ştii bine!
Şi cum îl putem găsi?
Lasă adulţii să rezolve asta.
Ne vedem mai încolo.
- Bine. - Pa!
Bună!
Trebuie să vorbim.
- Ce faci cu Forbes? - Nu fac nimic!
V-am văzut azi! Nu încerca să negi!
- I-o tragi! - Nu e aşa.
Niciodată nu e. Până când devii un "noi".
- "Noi"? - Da.
"Nu putem veni la petrecere."
"Nu ratăm niciun meci."
"Nu ne place roşul."
Am stat cu ea de două ori.
Clar, "noi".
Nu ştii cine poate fi?
Nu.
Dar sigur e nou. Dacă a lăsat un cadavru în stradă,
ori e neatent, ori vrea să trimită un mesaj.
- Sigur nu e Damon? - Nu pot fi sigur cu Damon...
Dar a încercat să stea ascuns, deci nu are logică.
Ce vei face?
Damon îi caută acum.
Uite...
Ţi-am promis adevărul.
Aşa că ţi l-am spus. Să fii atentă.
Când te-am văzut, am crezut că vrei să-ţi iei la revedere.
Nu încă.
- Ce crezi? - Ciudat!
Am găsit un jurnal vechi. Johnathan Gilbert, din 1800...
E aiurea rău!
Scria despre demoni şi despre oameni măcelăriţi...
Da. Era scriitor. Scria nuvele horror.
Scria ficţiune?
Credeam că e nebun sau beţiv.
Era un Gilbert.
Cred că era puţin din amândouă.
- Ce fac acum? - Stai. Vin imediat.
Grăbeşte-te! Am treabă.
Dă-mi-o!
De ce ai nevoie de mine?
Eu bruiez semnalul.
Pot pleca? Mi-ai stricat jumătate de zi.
Da. Urcă-te în maşină, du-te acasă.
Uită că te-am pus să faci asta.
- Bine. Pa! - Pa!
Am multe gloanţe de lemn. Să nu faci prostii!
Nu vrei să faci asta!
- Asta păţeşti! - Pentru ce?
- Tu m-ai făcut aşa. - Te-am ucis. Nu te-am transformat.
Ştiu ce sunteţi tu şi fratele tău.
V-am urmărit. Ştiam că o să vii aici.
Mă bucur că ai venit. Vreau să te întreb ceva.
Eu, primul! Cine te-a transformat?
De unde să ştiu eu?
Îmi amintesc că voiam să-ţi ucid fratele,
iar apoi m-ai apucat tu. Asta e tot.
M-am trezit în spatele unui salon auto la mâna a doua, pe Şoseaua 4.
Cineva mă îngropase.
Se mai întâmplă.
- Tu m-ai muşcat! Tu ai fost! - Drăcie!
Trebuie să ai sânge de vampir în tine când mori.
N-am făcut eu asta.
Te-a găsit alt vampir şi ţi-a dat sângele lui.
- Cine? - Asta aş vrea să ştiu şi eu.
Nu m-a aşteptat nimeni cu un tort şi un manual.
Am învăţat de unul singur.
Eram un reporter de ştiri dintr-un oraş mic.
Şi m-am trezit că nu pot intra în casă.
Nu pot trece pragul!
- Trebuie să fii invitat! - Ştiu.
- Eu stau singur! - Nasol!
Stau la Ramada, uitându-mă la televizor ziua
şi mâncând tot ce văd, seara. Inclusiv servitoarea.
Se putea şi mai rău.
Nu mă gândesc decât la sânge.
Şi să omor oameni! Nu mă pot opri!
Omor în continuare!
Şi îmi place.
Nu înţeleg nimic.
Bine ai venit în club!
Stai! Poliţia a găsit un singur cadavru.
Am lăsat unul. Eram obosit.
Pe restul le-am ascuns. Sunt aici.
- Glumeşti! - Se tot adună!
Mulţumesc. Mi-a făcut plăcere.
Ce ştim?
Nu am nimic de raportat.
Toţi oamenii mei sunt în alertă.
Dacă vrei să fii proactiv,
ia o ţepuşă şi ocupă-te!
Ce precauţii mai putem lua?
Cel mai sigur e să stai în locuri publice.
Măcar acum ştim unde sunt copiii noştri.
- Ce vrei? - Mă mir să te văd aici.
Arta implică cultură, iar cultura implică... Nu pe tine.
Du-te dracului!
- Tot astronaut vrei să fii? - Nu pot să cred că mai ţii minte.
Îmi amintesc şi folia de aluminiu pe care o purtai pe cap.
Aveam opt ani!
Ce faci?
A fost şi mai bine.
Tu?
Am auzit nişte chestii.
E adevărat despre Stefan?
Da...
Dar tu, Matt Donovan?
- Am auzit de Caroline. - Nu începe şi tu!
- Hei! - Suntem prieteni!
- Nu e mare lucru. - Nu?
Nu.
De ce sunt atât de emotiv?
Nu mă gândesc decât la fosta mea prietenă.
Vreau să fiu cu ea, să o muşc...
Cred că o iubeşti.
Tot ce simţeai înainte e amplificat acum.
Învaţă să te controlezi.
Şi cum e cu mersul prin soare?
Îmi place să mă trezesc dimineaţa.
Tu poţi merge ziua. Ceea ce e tare.
Consiliul nu te-ar fi suspectat. Nu apare în jurnale.
- Jurnale? - Da. Părinţii fondatori...
Le-au dat copiilor lor jurnale. Haide!
Cum poţi merge ziua?
- Cine te-a transformat? - Cum poţi sta la soare?
Cine te-a transformat?
Am fost de treabă cu tine.
Dar o să te omor.
Şi n-o să afli nimic.
- Nu mi-ai răspuns. - Începe tu!
Suntem în impas.
Am nişte lucruri de făcut. Oameni de ucis.
Am nevoie de un avans!
Drăcie!
Bănuiesc că n-ai venit să-ţi planifici viitorul.
Ai grijă de mine.
Sper că nu te superi.
Voiam să fiu doctor...
Înainte să se întâmple asta.
Apoi n-am mai putut.
Sângele?
Da...
Dar am făcut mai multe lucruri.
Nu ţi-a plăcut nimic suficient de mult?
Mi-au plăcut toate, dar...
A trebuit să plec, înainte să se observe că nu îmbătrânesc.
- Şi cât înseamnă asta? - Câţiva ani, de obicei.
Uneori, şi mai devreme.
Şi plecai de fiecare dată?
Nu aveam de ales.
Dar tu? Cum e cu tine?
Ce planuri de viitor ai?
Nu vreau să vorbim despre viitor, Stefan.
Tot ce îmi spui mă face să înţeleg că n-o să faci parte din el.
Nu e vorba că nu vreau...
Nu poţi. Am înţeles.
Te-am înţeles şi prima oară, şi a doua oară.
Îţi mulţumesc că ai grijă de mine,
dar dacă vrei să pleci, pleacă.
- Ascunde-mă! - Ce e?
A venit ticălosul!
A venit Logan?
Logan Fell?
Stefan, ce se întâmplă?
Jenna, fugi de mine?
E o formă de autoapărare.
Elena, ia-o pe Jenna şi duceţi-vă undeva.
Hai!
Ce cauţi aici?
Fratele tău m-a întrebat acelaşi lucru.
Hai să trecem peste întrebarea cu cine m-a transformat
şi să ajungem la răspunsul pe care îl vreau eu.
Cum pot umbla ziua?
Damon şi cu mine suntem singurii care pot face asta.
Dar nu-mi spuneţi cum.
Deci există o cale.
În caz că nu ştiai, sunt o vedetă în oraş.
Mi-ar fi simplu să te expun.
Vrei să ştii cum poţi merge prin soare?
Da...
Nu poţi!
Să nu mă mai ameninţi!
Când a venit Logan acasă, ce-a spus?
Complimente false, un zâmbet tâmpit, ochi de căţel...
Serios, Jenna!
- Cum s-a purtat? Ce-a spus? - Ca de obicei.
Era fermecător şi mai maniac decât de obicei.
Încerca să mă convingă să-l las să intre.
Ce?
Ascultă-mă cu atenţie!
Să nu încerci să mai discuţi cu el!
Serios, Jenna! Niciodată!
Bună, Elena! Jenna!
Bună ziua, dle Saltzman!
- Speram să te văd aici. - E noul bowling!
Scuzaţi-mă!
Logan Fell e vampir.
Şi când pun mâna pe el, îl distrug!
Ce s-a întâmplat? Eşti teafăr?
Nu!
Am fost luat prin surprindere.
Am fost împuşcat.
Acum vreau să mă răzbun. Trebuie să-l găsesc.
Nu e nevoie.
- E la şcoală. - Glumeşti!
- Ce caută acolo? - Stă printre oameni.
Vin imediat.
Deci?
Vrei să-mi spui ceva?
- Ce cauţi aici? - Îmi urmez viitorul.
- Asta e! - Jurnalism?
Da. Jurnalism.
De ce te uiţi aşa la mine?
Tu nici măcar nu citeşti ziarul!
Liz...
Logan...
Ce vrei să faci? Să mă ucizi?
Să mă arunci într-un mormânt? Ce-o să mai spună e-mailul?
N-am avut de ales!
Ticăloaso!
Am murit pentru tine!
Pentru oraşul ăsta!
Mă ştii de când aveam şase ani!
M-ai aruncat sub covor, de parcă eram un gunoi.
- Ştiai în ce te bagi. - Eram unul de-ai voştri!
Acum, eşti unul de-ai lor.
Ai grijă ce faci, dnă şerif.
Chemaţi o echipă la şcoală.
Să rămână între noi. E un V5.
Nu ştiam că desenezi.
- Materie opţională. - Sunt frumoase.
Îţi place grafica? Asta îmi place mie.
Ce faci?
E încă un lucru pe care îl avem în comun.
Celălalt care e? Vicki?
Vrei să fim prieteni, pentru că am fost cu aceeaşi fată?
Fii prieten cu restul băieţilor! Sunt destui!
Hei!
Gata!
- Revino-ţi, băiete! - Şi tu. Vino cu mine.
Scuzaţi-mă, dle primar. Unde îl duceţi?
O să vorbesc cu ei.
Luptele trebuie să se termine cu o strângere de mână, nu?
Bonnie, unde eşti? Vreau să plec.
Sunt afară.
Bună! Vrei să te duc undeva?
Doamne! Logan Fell, Channel 9. Tu eşti?
Am avut grijă de tine când erai copil. Nu râde de mine!
Trebuia să merg cu Bonnie, dar n-o găsesc.
Nicio problemă.
- E în drumul meu. - Bine.
- Asta e mâna sorţii. - Cum aşa?
Pentru că vreau să devin jurnalist.
Pot să-ţi pun câteva întrebări?
Orice vrei. Dar, mai întâi, pune-ţi centura.
Bine.
- Bună! - Bună!
L-ai văzut pe Logan Fell, tipul de la Ştiri?
Da. O duce pe Caroline acasă.
Stai aici!
Hai să terminăm cu asta.
Daţi-i drumul! Bateţi-vă!
Ce să facem?
Nu mă bat cu el, tată.
Nu prea cred, domnule.
Nu vă bateţi acolo, ca proştii.
Ieşiţi afară, vă bateţi ca bărbaţii şi treceţi mai departe.
Asta m-a învăţat tata pe mine.
Haideţi. Bateţi-vă!
- Haide, tată! - N-o să se întâmple!
Am spus să vă bateţi!
Ce se întâmplă?
Îi las să termine ce-au început.
- E bine. Du-te înăuntru! - Nu vreau să mă duc.
Vreau să-mi răspunzi la întrebare.
Ce se întâmplă aici?
Cu cine crezi că vorbeşti?
- Arăt a elev? - Nu.
Arăţi ca un mascul alfa, matur şi tâmpit.
Nu vorbeşti aşa cu mine!
Te-aş putea lăsa fără serviciu.
Te rog!
O să fim noi doi în parcarea asta.
E bine?
- O cauţi cu lumânarea. - Bine.
Eşti bine?
Unde eşti?
Fiica ta mi-a spus că o interesează jurnalismul.
Cred că e important să ajutăm tinerii.
Ce vrei?
Satisfacţia de a-ţi transforma fiica în vampir.
Răzbunarea e nasoală, nu?
Ia-o de aici.
Logan, ce s-a întâmplat? Logan?
Sunt Damon.
- Unde e Caroline? - E bine.
Sunt pe strada Elm.
O să mai încercăm o dată.
- Cine te-a transformat? - Ţi-am spus că nu ştiu.
Levierul ăsta ţi-ar putea tăia capul.
- Ăsta e răspunsul tău? - Cum le poţi ţine partea?
Nu ţin partea nimănui. M-ai enervat şi vreau să mori.
- Cine te-a transformat? - Nu ştiu!
- Ai pus-o. - Stai!
- Ştiu! - Minţi!
Crezi că eşti singurul care vrea să intre în mormântul
de sub biserica veche?
Dacă mă minţi, te distrug.
Nu te mint. Vraja poate fi ridicată. Te putem ajuta.
Ne vedem la biserică!
Pune-mă jos. Să pară real!
- Unde e? - E teafără.
O duce fratele meu acasă.
Îmi pare rău.
N-am fost suficient de puternic.
- Caroline? - E bine. Am dus-o acasă.
Ştie doar că Logan a atacat-o. Nimic mai mult.
- Unde e Logan? - Damon...
- Are grijă de el. - Adică...
Ai văzut ce s-a întâmplat.
Înţelegi de ce nu putem fi împreună!
Încep să înţeleg multe, Stefan.
Haide...
Te duc acasă.
Mă pot duce singur.
Ştiu.
Bine. Mi-ar plăcea.
Salut!
Ce vrei?
Nu ştiu.
Tatăl tău a fost ciudat.
S-a purtat aiurea.
Aşa e mereu? Prin asta trebuie să treci?
Am înţeles!
Am înţeles.
- Care e problema ta? - N-am nevoie de mila ta.
Nu trebuie să te porţi aşa.
- Serios! - Pleacă!
Care e problema ta?
Nu ştiu!
Nu ştiu...
Am fost rea mai devreme, când mi-ai spus că pleci.
Aveai tot dreptul.
M-ai întrebat ce vreau să fiu.
Voiam să fiu scriitoare.
Mama m-a împins în direcţia asta
de când am învăţat să citesc.
M-a sprijinit, m-a încurajat, mi-a cumpărat primul jurnal...
Apoi a murit.
Nu mai pot să fiu scriitoare.
Era ceva al nostru.
Tu crezi că mi-ai adus multe lucruri rele în viaţă,
dar eu deja le aveam.
Eram îngropată în ele.
Acum e altceva.
Dar e la fel de dureros!
E greu să înţelegi,
dar fac asta pentru tine.
Nu!
Nu iei tu hotărârea asta pentru mine.
Dacă pleci e alegerea ta.
Eu ştiu ce vreau.
Stefan, te iubesc!
Nu!
Elena, nu pot!
Ba da!
Nu te ascunde!
- Cine eşti? - Prieten cu Jenna.
Jenna te-a trimis?
Nu. Am venit singur.
Am înţeles.
Ştiu că te crezi curajos, dar, de fapt, eşti prost.
Mă rog... Am venit.
Ce vrei?
Jenna e un om bun. Merită ceva mai bun.
Am venit să mă asigur că e aşa.
Asta e o ameninţare?
Dă-mi un pumn. Provoacă-mă puţin.
Eu nu sunt un tip violent.
- Nici deştept nu eşti. - Cum aşa?
Habar nu ai cu cine vorbeşti.
Du-mă de aici.
Sigur!
Îmi place Caroline.
Are o chestie care îmi place.
Nu mă apăr şi nu-mi cer scuze!
- Bine. - Nu mai face mişto de mine!
Bine...
Da...
Vin imediat.
N-am mai fost niciodată în camera ta.
Nu s-a schimbat prea mult în ultimii ani.
Laşi totul aici când pleci?
E singurul loc care a rămas constant.
În camera asta sunt toate amintirile
pe care n-am vrut să le uit.
Multe amintiri.
Da...
Îţi e sete?
Puţin. Ţie?
Sunt bine.
Îţi aduc ceva de băut.
Bine...
- Alo? - Am vrut să-ţi mulţumesc.
Nu ştiu cum ai reuşit.
Nu înţeleg.
I-am găsit cadavrul lui Logan lângă depozit.
Am scăpat de el.
Aduna victime nevinovate.
Ce?
Oraşul îţi datorează multe.
Şi eu.
Elena?
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 10
Subtitrare: Retail